♪ Halleluja
♪ Gloriana
♪ Halleluja
♪ Gloriana, halleluja
♪ Halleluja.
♪
VICTORIA: Så gøy vi hadde det med disse.
Se på denne.
Så ung du ser ut, Albert.
Vel, det var det
før jeg ble far til...
[faux skrekk]: syv barn.
[ler]
VICTORIA: Det var deg da du var baby, Vicky.
Hvem er den sykepleieren holder meg?
[ler]: Det er meg, dumt!
[ler]: Å, Vicky har rett,
du ser ikke ut som en dronning i det hele tatt.
Selvfølgelig gjør jeg ikke det.
[baby som gråter]
VICKY: Mamma, se,
Bertie prøver å sette en klinkekule opp Affies nese.
Affie, vær stille.
Ikke sant.
[maser]
Bertie.
[sukker]
VICTORIA: Bertie?
[baby som gråter]
Ønsker du å skade din bror?
Det er et eksperiment, Pappa.
Ah-ah. Bertie, forlat broren din alene på en gang!
ALBERT: Sitt der borte, Bertie.
Sitt!
Vicky,
Jeg vil at du skal ta dine brødre
og søstre tilbake til barnehagen,
moren din føler seg ikke veldig bra.
Er den nye babyen få henne til å føle seg trang?
Jeg forstår ikke hvorfor hun fortsetter å få dem.
jeg er sikker hun vil føle seg bedre snart.
[kort]: Det er absolutt ingenting galt med meg.
[maset fortsetter]
♪
RUSSELL: Den nye mynten ville være verdt en tiendedel av et pund.
Det er et skritt mot å introdusere
et moderne desimalsystem.
Ah, vel, vi har ti fingre tross alt.
Virker som det mest logiske systemet.
Ja, men det er noe så irriterende
om desimaltegnet.
12 er et tall som liker skal deles. Ti er det ikke.
RUSSELL: Ja, men desimalsystemet
fungerer utmerket på kontinentet.
Kanskje de er bedre ved lang divisjon.
VICTORIA: En ny mynt
fortjener et nytt bilde.
Det er en mulighet å sette noe vakkert
i lommen av folket.
Jeg vil gjerne ha en hånd i sin design,
kan jeg?
Absolutt, sir.
Og hva tror du skal vi kalle den nye mynten?
Helt unødvendig.
Ah, onkel Leopold.
Du har akkurat kommet i tide.
Det er min spesialitet.
Vi trenger et navn
for den nye desimalmynten.
I Europa vi vil kalle det en florin.
Flott forslag, Deres Majestet.
Et navn som fungerer både hjemme og i utlandet.
Onkel Leopold, la meg presentere min statsminister.
Og dette er min...
utenlandsk sekretær.
Å, Lord Palmerston trenger ingen introduksjon.
[snakker tysk]:
Jeg er glad for å ha laget slike et inntrykk, Deres Majestet.
Først undergraver du min autoritet,
da er du frekk til kong Leopold.
Ingen er uunnværlig!
PALMERSTON: Nei, statsminister.
En dag vil du gå for langt.
Og da vil jeg være den
med det idiotiske gliset på ansiktet mitt.
Deres rolige høyhet, for en uventet glede.
[ler stille]
Offisiell virksomhet?
Det skal være en ball til dåpen,
i motene av forrige århundre.
Vil jeg verdifull nok til motta en invitasjon, lurer jeg på?
Det gjenstår å se.
Invitasjoner er for verdifulle medlemmer av samfunnet.
[spiller "Sonata in A Minor"]
Alt jeg spør om er det du ser på meg,
som du gjorde i Irland.
[fortsetter å spille piano]
Jeg kan ha på meg livrei, men jeg er den samme mannen.
Ingenting har forandret seg.
[sukker]
Akkurat, jeg er fortsatt gift.
Til en mann som ikke er deg verdig.
Vil du at jeg skal ordne
for en oljelampe ved pianoet, Din nåde,
hvis det ikke er nok lys?
Jeg er bekymret for at Joseph er her kan søle...
voks på deg.[spilling stopper]
[lukker lokket]
♪
VICTORIA: Arthur.
Alice.
Helena.
Affie.
Selvfølgelig husker du det Bertie og Vicky.
Vennligst godta denne boken av etsninger, onkel Leopold,
å holde oss nær ditt hjerte alltid.
Åh.
Som din kjære far du er,
min kjære.
Bertie.
Gjør en bukk for onkel Leopold.[barn skriker]
LEOPOLD: Å, det er en mus.
Og prinsen av Wales, derimot,
tar etter den andre siden av familien.
FEODORA: Ja, det er det jeg alltid sier.
Bertie er en Hannoverianer.
[ler]
Onkel.
[Victoria ler]
Kjenner du deg ikke igjen Feodora?
Eh...
Hvorfor, hun lever praktisk talt naboen til deg.
Feodora, selvfølgelig.
For en uventet glede å se deg her, hertuginne.
[døren lukkes]
Jeg vet hvor opptatt du er ved palasset.
Dronningen har vært...
ute av slag siden fødselen.
Hun liker å ha meg for hånden, og jeg kan nesten ikke nekte.
Faktisk.
Så hyggelig for deg, min kjære, å ha så sterke venner.
Ah, selvfølgelig, du har rett i sentrum av tingene.
Statsministeren og Lord Palmerston er alltid
på palasset, ikke sant?
Ja, de kommer og går, heller.
Hmm.
Vel, jeg, jeg har gitt noen tanker
til kostymet ditt til dåpen.
Du har?
Jeg synes du bør gå som min bestemor,
den niende hertuginnen.
Hun ble malt av Gainsborough.
Jeg har en, en miniatyr her.
Å, hun er nydelig.
Solgt.
Som så mange ting.
Helt til du gjenopprettet familiens formuer...
Min kjære.
♪
"President for foreningen
for forbedringen av arbeiderklassene."
Hmm.
Dette landet er heldig å ha en så flittig prins.
Vel, det er fortsatt så mye
å gjøre.
For tre år siden tenkte jeg
at dette landet ville gå den samme veien
som Frankrike, men...
vel, det ser ut til at engelskmennene, de kan beklage,
men de kommer ikke koke opp.
Mm-hmm.
Det er været, tror jeg.
Det er vanskelig å lede en revolusjon i regnet.
[ler]
Jeg er så stolt av deg, Albert.
Vel, jeg hadde en god lærer.
[døren åpnes]
Ah,
Bertie gå tilbake til sengs med en gang.
Jeg får ikke sove uten min mus,
og jeg finner den ikke
hvor som helst.
Å, der er du Bertie. Å, for et barn.
Jeg har lett for ham overalt. Kom igjen.
Jeg vil ha musen min.
Så bli med meg.
Jeg har det trygt.
Feodora,
du er som pipetteren.
Du kan ikke forestille deg, onkel,
hvor heldige vi har vært å ha Feodora her i det siste.
Nei, uansett hva jeg gjør,
Bertie vil være min arv.
Jeg elsker ham så mye, men kan du forestille deg ham som konge?
Han er din sønn.
Han vil ikke skuffe.
♪
London Nyheter?
Herr.
London News, kompis?
♪
Hva sladrer dere alle sammen Om?
♪
[Victoria og Albert spiller "Sonata i a-moll"]
Gott i Himmel.
Hva er det?
Våre private bilder!
Skriveren må ha solgt etseplatene.
De var private.
Var fur ein Schwein.
Å, stakkars søsteren min, Jeg håper...
Jeg håper du ikke blir lei deg deg selv for mye.
♪
Hva er galt med en mor gi babyen et bad?
Selv en kvinne med din politiske meninger, frøken Turner,
må forstå det hva dette landet trenger
er en suveren, ikke fru Bun bakerkona.
♪
[puster dypt]
Jeg kommer til å kansellere ballen.
Jeg vil ikke ha dem... ler av meg.
Victoria, jeg vet at dette er...
en vanskelig tid
for øyeblikket, men prøv,
prøv å beholde ting I perspektiv.
Det er lett for deg å si, ingen ler av deg.
Vel, tvert imot,
ler av meg, det er en...
et nasjonalt tidsfordriv.
[ler lavt]
Jeg var... Jeg gledet meg så mye
å starte min, mine plikter igjen,
og...
hva er folk nå skal se?
[stammer]
De kommer til å se en kvinne.
Ikke en dronning. Som...
Som Feodora sa, det vil gå over.
Hmm.
[stønner stille]
[fugler som kvitrer]
Jeg må takke deg for invitasjonen til ballet.
Mrs. Hudson er svært takknemlig, Deres rolige høyhet.
Jeg er vant til det røffe og tumle,
men hun...
vel, hun føler mangelen av samfunnet
mest ivrig.
Jeg tar min permisjon. [rømmer halsen]
Jeg ser ut til å ha blitt redd Mr. Hudson av.
Du kjenner mannens en svindler?
Han solgte til og med tom jernbaneandeler til sin betjent.
Jeg er overrasket over å se deg ri med en annen.
jeg er overrasket du er ikke på palasset
med statsministeren.
Vel, jeg tilbød meg, men mente statsministeren
han kunne klart seg bedre alene.
Og jeg er sikker på at han har rett.
Men det ville vært veldig upraktisk
hvis de oppdaget en felles fiende.
Det er en kjempefin bukt du har der.
Må ha kostet en pen krone.
Kongelig stall?
Det tilhører meg, faktisk.
Ah.
En gave, kanskje
fra en av dine mange beundrere.
Kommer din kone til ballen, lurer jeg på?
Hun liker ikke politikkens hastverk.
Ah. Medlidenhet.
En mann som deg trenger en alliert.
[fugler som kvitrer]
RUSSELL: jeg er ikke sikker
det er en kriminell sak, frue.
Skriveren har solgt avtrykk av dine etsninger,
men det i seg selv er ikke ulovlig.
Du spurte ham å lage utskrifter.
Den eneste utveien er å saksøke om erstatning.
Skader?
Til ditt rykte, frue.
Lord John, min verdighet gjør det ikke ha en pris.
Ganske så, som er hvorfor rettslige skritt
ville være utilrådelig. ALBERT: Men...
Det må være noe vi kan gjøre.
Jeg forstår din nød...
Nød? Lord John, det er mer enn nød,
det er forræderi.
[håner]: Det er jeg ikke sikker på en dommer vil være enig med deg.
De er tross alt
familiescener.
Hva foreslår du?
Dessverre, det er ingenting du kan gjøre
bortsett fra kanskje å velge skriveren med mer forsiktighet.
Foreslår du er denne debakelen vår feil?
Å nei, frue, det er bare det...
Dette publikummet er ved slutten, Statsminister.
BERTIE: Mouse, musey.
Vil du gå inn?
Liker du det nye huset ditt?
Bertie?
Hvorfor er du ikke i timene?
Jeg kjedet meg. Ja, vel,
noen ganger i livet må vi gjøre ting vi ikke ønsker å gjøre.
Da håper jeg mamma dør snart,
så jeg kan være konge, og jeg kan gjøre alt jeg vil.
[opprørt]: Det er en,
en forferdelig ting å si, Bertie!
Ah ah ah ah, ah, ah, ah.
[gråter, trekker pusten]
[skånsomt]: Kom hit.
[gråter sakte]
[kyss]
Avsted med deg.
♪
Bertie er så lik Drina i den alderen.
Får meg til å lure hvis temperamentet hans er medfødt.
Jeg vet selvfølgelig ingenting om disse tingene,
men kanskje en ekspert.
LEOPOLD: Hvordan kan dine folk tror på dette
når de kan se deg her ser slik ut?
Monarkiet må dekkes i mystikk,
ikke paradert som et offentlig skue.
En manns ufullkommenhet
anses som en del av hans karakter,
mens en kvinnes feil er bevis på hennes uegnethet.
Bildet ditt her,
Ville det ikke vært mer kongelig
hvis du hadde på deg en krone?
Ja.
Men på mynter, monarken er alltid barhodet.
Men du er unntaket, Victoria,
på så mange måter.
[pennen skraper]
♪
[klokkelyd]
Hva har du på deg til ballen, Sophie?
Jeg er sverget til hemmelighold, frue.
[ler]
Du kan ikke ha noen hemmeligheter fra meg.
[ler stille]
Jeg går som den niende hertuginnen av Monmouth,
etter Gainsborough portrett.
det var, um, min manns idé.
VICTORIA: Den niende hertuginnen,
var det ikke en historie
om henne?
Jeg antar at det er fint det hertugen tar en slik interesse.
Jeg antar det, frue.
[puster ut]
Vel, jeg ser i det minste ut en dronning
i dette.
Åh, de forferdelige bildene.
Ååå.
Hvis du føler at du ikke kan møte verden, Drina,
Jeg er sikker på Albert og jeg kunne klare meg.
Å, jeg er sikker du vil ikke ha noe mer
enn å kunngjøre for verden Jeg er ikke i stand til å oppfylle mine plikter.
Jeg prøver bare å støtte deg, Drina.
[ler humorløst]
[puster trist ut]
[fotspor trekker seg tilbake, snøringskorsett]
Din nåde.
Jeg hørte at han vil ha deg å gå på ballen
kledd som den niende hertuginnen.
Du ser, hun var en Cavendish,
så vi visste alt om henne på Chatsworth.
Ekteskapet hennes var elendig, og hun tok en elsker.
Da hertugen fant ut, han skilte seg fra henne
og tok barna hennes bort.
Og hun tok sitt eget liv.
[puster ut med avsky]
Jeg trodde du burde vite, Sophie.
Jeg tror mannen din har tenkt å ydmyke deg.
[opprørte utåndinger]
[fotspor nærmer seg]
Åh.
Å, jeg mente ikke å forstyrre du, Deres Majestet.
Da jeg først kom til tronen...
de pleide å ringe meg en liten jente.
Og nå...
nå vil de kalle meg en...
hva skal de kalle meg?
En sykepleier.
Ingen dronning har noen gang fått en baby mens han satt på tronen.
Jeg har hatt syv.
Syv.
Nei.
Nei, de...
de ler av meg.
Jeg kan høre dem.
Jeg vet ikke hvem "de" er, frue,
men det jeg ser,
og jeg er sikker Jeg er ikke den eneste,
er en mor som elsker barna sine.
Og jeg er glad den kvinnen er min dronning.
[snyser]
♪
MR. COOMBE: Hodeskallen er landskapet av karakter.
ALBERT: Fascinerende.
Det er virkelig et så godt forslag dine,
Feodora.
Bertie, kom hit opp
slik at, eh,
Mr. Coombe kan undersøke deg.
Bertie, oppfør deg.
Ellers sender jeg musen din
til taksidermist. Hva?
[fimler]
Prinsens fremre lapp,
setet av intellektet,
er dessverre underutviklet,
mens lappene av kamplyst,
destruktivitet og selvtillit,
er mest fremtredende.
Hvor tror du dette... svakhet
kan komme fra?
Din bestefar, frue.
Avdøde kong George,
jeg tror hadde den samme slappheten i sinnet.
Bertie kan være egenrådig
og sakte med leksjonene sine,
men han er ikke sint.
Tror du det er noe håp av forbedring?
Å, kraniet lyver aldri, sir.
Han kan ikke hjelpe temperamentet sitt,
det hele er en del av hans karakter.
Hmm!
Bertie, be om unnskyldning til Mr. Coombe
for din uforsiktighet. Uh-uh.
[skarpt]: Bertie, gjør som jeg sier!
jeg vil ikke, og du kan ikke gjøre meg.
Det vil du ikke fryktelig Mr. Kain å komme tilbake.
Gjør du det? Beklager!
VICKY: Å, Bertie kom tilbake.
Kom tilbake, Bertie.
Så hva skal vi gjøre, hmm?
Legge ham i tvangstrøye?
Victoria, hvorfor gjør du det alltid må overdrive?
Bertie hadde det bra, til Feodora kom.
Det er under deg.
Feodora har ikke gjort noe men bra
for denne familien. Har hun det? Har hun virkelig det?
Kanskje du burde spørre henne
hvis hun vet noe om etsningene.
Hva skal det bety?
sa Lord Alfred hun hadde en ny hest.
Jeg kjøpte den ikke til henne.
[ler]: Du tror hun ville forråde deg
for en hest?
Victoria, vær så snill,
trene en liten grunn.
Feodora er søsteren din, hun er ikke din fiende.
Nei, Albert, jeg trenger ikke en lapp av logikk
å forstå at Feodora kan være en søster og en fiende.
Hmm.
♪
Å jeg beklager å skuffe deg, Duke.
Jeg ser for meg at du så framover
å se meg komme til palass kledd som en kvinne
hvis liv ble ødelagt av mannen hennes.
Å, jeg tror du finner
hun var forfatteren av hennes egne ulykker.
Egentlig?
Vel, jeg vil heller gå kledd som min bestemor,
som var en tjener,
enn et medlem av familien din.
♪
[gjester ler, snakker utydelig]
Hvorfor har alle hvitt hår?
VICKY: For det er det de hadde på seg i georgisk tid.
Hva er en georgisk tid?
Det var da alle kongene var kalt George.
Så når jeg er konge, det blir en Bertian-tid.
Vicky, Bertie, kom hit.
Bertie, hva har du på hodet ditt?
Vi prøver å gjøre hodet hans riktig form,
så han kan være en skikkelig konge, Mamma.
Pappa vil ikke elske meg hvis jeg har en slem støt.
♪
[gjester ler, snakker utydelig]
Hele poenget med frenologi er at det ikke er hans feil,
det er bare måten han er laget på.
VICTORIA: Bertie forstår ikke at,
og ærlig talt ikke jeg heller.
Jeg tror alle av din dyrebare frenologi
er bare tullete!
Å, disse kostymene er latterlig.
FEODORA: Å, selvfølgelig.
Nå som Mr. Coombe har laget tilkoblingen
mellom bestefaren din Kong George og Bertie,
Jeg antar at jeg har på meg kostymer fra hans regjeringstid
er heller... uheldig.
Det er ingen sammenheng.
Mr. Coombe er en sjarlatan.
Det er en fantastisk diadem du har på deg.
Takk skal du ha.
De safirene må ha vært det veldig dyrt.
Jeg ante ikke at Langenburg var det så rik,
men kanskje du har kommet i penger i det siste.
LEOPOLD: Guten abend.
Å, Fredrik den store.
En kriger og en filosof.
Hva kan være mer passende?
For en glad Coburg-trio, jeg...
Jeg mener...
kvartett, vi lager.
[ler lavt]
♪
[snakker utydelig]
PENGE: Hennes Majestet Dronningen.
[orkester spiller kongelig fanfare]
Hans Kongelige Høyhet
Prins Albert.
Hans Majestet
kongen av belgierne.
Hennes rolige høyhet
prinsesse Feodora.
[fanfare fortsetter]
[fanfare slutter]
[orkester spiller "Danseminuett"]
["Danseminuett" fortsetter]
[musikk slutter, applaus]
[snakker utydelig]
[orkester spiller "Architecten Waltz"]
PENGE: Joseph, hva gjør du?
Bare å levere en melding til...
Slutt å mase om
som en kjærlighetssyk ploggutt og gjør jobben din.
Med en gang, herr Penge. Nå, gutt!
Hvorfor gir du ham ikke en smak
av sin egen medisin?
Han ville elske en sjanse å avskjedige meg.
Men når jeg går, det blir min gjerning.
Jeg kommer ikke til å ha på meg dette for alltid.
["Architecten Waltz" fortsetter svakt]
Liker du kostymet mitt, Josef?
Veldig mye, Deres nåde.
Å, jeg er ingen hertuginne i kveld.
Nei nei.
Skjønt, eh...
dette overdelen er ganske innsnevret.
Kanskje jeg er det av bistand?
Ja, Joseph, Jeg tror du kan.
["Architecten Waltz" fortsetter]
[musikken slutter]
[bifall]
Skjønnhetsstedet ditt er heller forførende.
Jeg vil vente på deg, Lady L.
Arrangere en oppgave?
Bare forfølge mine interesser, Rolig høyhet.
Det burde du virkelig være mer forsiktig,
du vet hvordan prinsen har det om slike sysler.
Vel, prinsen er en prut.
Og aktivitetene mine har ingenting med politikk å gjøre.
Og forresten,
dronningen og jeg gnir oss sammen ganske bra.
Egentlig?
[ler]: Jeg kan tenke meg at det gjør deg glad enda lenger til prinsen.
Vel vel,
Mr. og Mrs. Hudson virker å kose seg.
Selvfølgelig, de har blitt ganske unngått
siden skandalen.
Jeg håper de var det tilstrekkelig takknemlig
for deres invitasjon.
Å, jeg har ingen klager.
Jeg synes du burde spørre meg å danse,
Lord Palmerston. En glede, frue.
[orkester spiller "Schoenbrunn Waltz"]
Hvor akkurat trenger du min hjelp,
Din nåde?
Bare her,
Josef.
Her... eller her?
[gjester ler utenfor]
[begge puster tungt]
Å, vi, vi burde ikke.
Vil du at jeg skal stoppe, Din nåde?
Nei.
[begge peser]
["Schoenbrunn Waltz" fortsetter]
Hvordan liker du ballen, Hertug?
Like mye som kan forventes.
Har du sett kona mi?
Eller Lord Palmerston?
Ikke i det siste.
Kanskje de spiser kveldsmat.
Hmm.
["Schoenbrunn Waltz" fortsetter]
Hvor godt du ser ut, Feodora.
Jeg må innrømme at jeg nesten ikke gjorde det kjenner deg igjen tidligere.
Det er neppe overraskende,
vi har ikke sett hverandre i 20 år.
Siden du fikk meg til å forlate England å gifte seg.
Du hadde ingen medgift å snakke om, men moren din og jeg,
vi gjorde så godt vi kunne.
Du gjorde det beste for Victoria, ikke for meg.
Naturligvis var hun arving til tronen.
Og jeg var en... ulempe.
Det var så lenge siden.
Ikke for meg.
["Schoenbrunn Waltz" fortsetter]
[spiller "Bacchus Polka" av Strauss]
Hvor har den hobbledehoyen Joseph forsvant til?
Ser du det paret?
Det ville vært vanskelig å savne dem,
frue.
VICTORIA: Hvem er de?
Hvorfor fortsetter de å lete på meg sånn?
George Hudson, frue.
Svindleren?
[puster tungt]
Dette er galskap.
Ikke fra der jeg står.
[gjester applauderer]
Jeg må gå tilbake.
[mann ler fjernt]
[orkester spiller "Wilhelminen-Quadrille"]
[døren åpnes, Joseph sukker]
[døren lukkes]
["Wilhelminen-Quadrille" fortsetter]
[gjester snakker, ler]
Hertugen.[inhalerer kraftig]
Før du går.
Hvor har du vært?!
Svarer på et kall fra naturen, Herr.
["Wilhelminen-Quadrille" fortsetter]
["Wilhelminen-Quadrille" slutter]
[bifall]
[gjester snakker, ler]
ALBERT: Victoria, tror du ikke
at Feodora har gjort slikt
en fantastisk jobb å organisere ballen?
Å, vel, hennes oppfinnsomhet,
spesielt når det kommer til invitasjonene,
er uten sidestykke.
Hva i all verden mener du?
Disse, disse, dette er dine gjester.
Vel, de er invitert i mitt navn, absolutt.
Men uten min viten eller samtykke.
Hvem f.eks.
er det merkelig utseende herre der borte?
Den som faktisk tar av frakken hans?
Hvorfor er han her?
Jeg inviterte ham.
Han heter Elkington,
og det er han en berømt oppfinner.
Jeg vil takke deg for å peke på ham,
Jeg må snakke med ham.
Vel, han kan være din venn, Albert,
men hva med det paret der borte?
Svindleren og hans overkledde kone.
[orkester spiller "Hexen Tanze"]
Kanskje du vil fortelle meg det hvorfor Hudsons er her.
Hudsons?
[ler]
Du kan ikke forvente meg å huske
alle navnene på listen.
[ler]
Da vil jeg spørre dem selv.
Nei, jeg...
Jeg tror det vil være under din verdighet, Drina.
Oppførselen av, av en vaskekone,
ikke en dronning.
[grynt]
Så dette er din belønning.
Å, vel, i det minste du solgte dem ikke billig.
Feo, du har fått meg til å se latterlig.
Å, det tror jeg det er alt du gjør, Drina.
Du hater meg.
Du hater meg, ikke sant?
Ingenting har vært riktig, Feo.
Ingenting har vært riktig siden du kom hit!
Jeg vet du vil ingenting bedre
enn å snu Albert mot meg.
Jeg forstår ikke hvorfor.
Jeg har alltid gjort mitt beste for deg.
[med forakt]: Ditt beste for meg?
Vet du
siste gang jeg husker være glad?
Det var da vi levde på Kensington,
og den gamle kongen spurte meg her til palasset.
Jeg spilte Bach,
og han fortalte meg at jeg hadde det den peneste profilen
han noen gang hadde sett.
Og han skulle spørre mamma for hånden min.
Å, Feo.
[ler]
Du? Gift deg med den fete gamle mannen!
Han klarte knapt å reise seg.
[stemmebryter]: Men det hadde jeg vært dronning.
[gråter]
Det var ikke mammas plan.
Eller Leopolds, nei.
De ville at du skulle være dronning, ikke meg.
Så de sendte meg bort,
gifte seg med den første mannen hvem vil ha meg.
Det var ikke min feil.
[sukker]
Du vet ikke hvordan er det
å bo under tak som lekker,
eller å ligge ved siden av en mann
som har drukket selv inn i en stupor.
[roper]: Du har alt, Drina,
og du vet ikke engang så heldig du er!
♪
SELGER: Et lite stykke av palasset i ditt eget hjem.
Se på det, liker du den?
Hvor mye? En shilling til deg, sir.
Tusen takk faktisk.
Hei, nå da.
Hvor mange scener av kongehushold du kan eie?
Hvor mye er den?
Det er en shilling. Takk.
Åh, tusen takk.
[klatter] Bertie.
ALBERT: Sehr gut.
jeg skal prøve...
Touché.
Ha ha! Nei, Bertie!
Jeg har dronningen. Gi den tilbake.
Nei. ALBERT: Ah.
[grunting]Nei, nei, nei, gi det tilbake til meg, Bertie.
VICKY: Rotter.
ALBERT: Det var veldig dumt ting å gjøre.
BERTIE: Men du spiller alltid
med Vicky, og du leker aldri med meg.
Det er fordi hodet ditt har ikke en sjakkbule.
ALBERT: Ah, nei, nei, nei.
Nå skal vi spille med kulene dine, Bertie, hmm?
Jeg vil ikke spille med kulene mine.
Jeg vil spille sjakk!
VICKY [fjernt]: Bertie!
BERTIE [fjernt]: La meg være i fred![døren lukkes]
Du kunne spille sjakk med ham, Albert.
Nei, nei, det er klart.
Han vil aldri kunne lære reglene.
Jeg redder ham fra ytterligere skuffelse.
Så du går bare å gi opp ham?
Nei nei nei, Jeg er pragmatisk.
Du hørte hva Mr. Coombe hadde å si.
Tror du Mr. Coombe vet din sønn
bedre enn du gjør?
VICTORIA: "Dei Gratia,"
"Ved Guds nåde."
Det er på hver mynt.
Hver mynt, statsminister, bortsett fra denne.
Jeg hører de kaller det den gudløse florinen.
[puster ut med frustrasjon] : Først etsningene,
og nå dette.RUSSELL: Vær trygg, frue,
vi vil sørge for at denne feilen er rettet.
Rettet, det er for sent. Skaden er gjort.
Må jeg snakke ærlig, frue?
Du spør vanligvis ikke min tillatelse
før jeg forteller meg noe Jeg vil ikke høre.
Jeg tror disse bildene har gjort du det godes kraft.
Å, hva i all verden
mener du?
Dette kostet meg en shilling.
Tror du folket kjøper disse
for å le av dem?
Hver gang du får barn, nasjonen gleder seg, frue,
men de lurer også hvor mye din spirende familie
kommer til å koste dem.
Du sa at jeg kunne snakke ærlig talt.
Disse etsningene,
disse trivielle hjemlige scener,
de minner fagene dine
at du ikke er en fjernkontroll, Olympiske vesen,
men heller en kvinne som bader barna sine
og elsker hundene sine.
Og det er...
ønskelig?
Vil du ha meg å fortelle deg hemmeligheten
til min popularitet, frue?
Jeg er en viscount, men når folk ser meg
på løpene, eller på en premiekamp,
de ser bare en kar hvem liker en flagre...
akkurat som de gjør.
Og det tror du ikke Kjennskap skaper forakt?
Er dette kjent
til fagene dine, frue?
Men en baby og en hund,
at de forstår.
Du kan ha rett.
Men mynten, mynten er utilgivelig.
Hvem er ansvarlig?
[rømmer seg]
[sint]: Jeg spør deg, statsminister, hvem er ansvarlig?
Hvis du husker, frue,
prinsen tok ansvar
for designet av florinen.
Det ville vært høyst uheldig
var hans engasjement å bli kjent,
spesielt nå saksøker han skriveren av etsningene.
PALMERSTON: Kanskje vi burde
forlate Hennes Majestet
å forberede til dåpen.
Vil det være alt, frue?
♪
Når skulle du fortelle meg det du saksøkte for erstatning?
Jeg forsto at du ikke var i stand til å iverksette tiltak,
så jeg snakket med advokatene,
som gjorde det klart der var ingenting i veien for meg
fra å gjøre det.
Og du tenkte ikke på å spørre meg først?
ALBERT: Jeg antok at vi ville det samme, Victoria.
Egentlig har jeg forandret meg tankene mine.
sier Lord Pam bildene er veldig populære.
Når begynte du å ville monarkiet
å ikke være noe mer enn underholdning?
Spørsmålet er ikke om du er likt, Victoria,
det er om du blir respektert.
Se på det.
Hvor er inskripsjonen det sier
jeg er dronning ved Guds nåde?
Du fikk ikke plass til den, på grunn av kronen.
Du ville ha kronen.
Fordi jeg ville se som en dronning,
men hvordan kan jeg gjøre det når min egen mann tenker ikke
det faktum at jeg har vært salvet av Gud...
Ser du ikke det motsier du deg selv?
Etsningene senker deg ned til nivået til ditt folk,
men du er rasende fordi en latinsk merkelapp,
at de fleste av folket ditt kan ikke engang forstå,
er utelatt fra en mynt.
Du har ingen logikk!
[høyt knusende]
Å, um...
Deres Majestet, Deres kongelige høyhet,
erkebiskopen er på vei
til tronsalen.
Til dåpen.
♪
[gisper]
Så flott du ser ut, min kjære.
Kommer du til dåpen?
Selvfølgelig.
Jeg vet at jeg vil finne den fascinerende.
[organist som spiller "All Things Lyst og vakkert"]
[Arthur maser]
Arthur William Patrick Albert.
Jeg døper deg i Faderens navn,
og av Sønnen, og Den hellige ånd.
Vi tar imot dette barnet
inn i menigheten
av Kristi flokk.
Herren velsigne deg og beholde deg
Herren gjøre sitt ansikt å skinne på deg
og vær nådig mot deg.
Herren løfte opp Hans ansikt på deg
og gi deg fred. Amen.
[gisper]VICKY: Bertie!
["Alle ting er lyse og vakker" fortsetter]
[orkester spiller "String Quarter" av Schubert]
BERTIE: Vicky, se!
PALMERSTON: Barn.
[gisper]
Sendte du henne virkelig bort
så hun ikke ville gifte seg Onkel George?
Min avdøde svigerfar likte ingenting bedre
enn å plage sine brødre
med forestillingen om at han kunne fortsatt produsere en arving.
Jeg er redd Feodora var det
bare en bonde i det spillet.
Du vet, hun klandrer meg.
Hun ønsker for å ta hevn.
Hevn?
Å, du overdriver, Victoria.
Hva kan en pengeløs Tysk prinsesse muligens gjøre
å skade dronningen av England?
[Feodora og Albert ler]
Det er sant. Nei.
[Feodora og Albert snakker utydelig]
FEODORA: Det har jeg aldri tenkt på.
Du kjenner søsteren min
solgte invitasjoner til ballen?
[plagsomt]: Vel, jeg ba henne invitere en rekke gjester.
Hvis de sendte henne gaver,
det kan bare være forventet.
Folk sender deg ting hele tiden.
Mmm.
Hvorfor misliker du henne smulene fra bordet ditt?
Jeg tror det er på tide du dro hjem.
Vel, det tror jeg mannen din ville beklager å se meg gå.
Han er så glad i å ha noen rasjonelt å snakke med.
Hun hater meg, Albert. Er det fordi
hun behandler deg som en søster og ikke som en gudinne?
[sint]: Å jeg...
Victoria, tror jeg
intellektet ditt er overbeskattet.
[puster tungt]
Du sier jeg er sint?
Er det det, Albert? Er det det du sier?
Nei. Nei. Nei. Jeg sier, som Bertie,
Jeg tror karakteren din har vært det overutviklet
på området selvtillit.
[stønner]
Det er nok.
Nei, jeg har forventet deg å være noe
det kan du tydeligvis ikke være,
Victoria, en rasjonell kvinne.
Men nå jeg, Jeg innser feilen min.
Hvordan kan du være så kald?
Det er den eneste måten Jeg kan takle temperamentet ditt.
Jeg har ikke noe ønske om å stige ned til ditt nivå.
Mitt nivå!
[puster ut]
[puster ut, snuser]
Når sluttet du å elske meg, Albert?
Jeg elsker deg, selvfølgelig gjør jeg det,
akkurat som jeg elsker barna.
Min plikt til å beskytte og ta vare på dere alle.
Det var ikke det jeg mente.
Jeg vet.
[stille]: Men det er alt jeg har igjen.
♪
[Bertie gråter]
Musen min har løpt bort, og han kommer aldri tilbake.
Å, kjære, kom hit.
[trekker pusten]
Kom hit.
Vi tar deg en annen mus.
Men det blir ikke det samme.
Nei, det blir ikke det samme.
Pappa elsker meg ikke lenger,
fordi jeg er dum.
[stille]: Du kan ikke slutte å elske noen, Bertie.
Det er ikke mulig.
♪
♪ Halleluja
♪ Gloriana
♪ Halleluja
♪ Gloriana, halleluja
♪ Halleluja.